Светослав Иванов
И ето
като врана…

chitanka.info

И ето — като врана

над мен очи склопи небето.

А уж се съмна… Или нощ и ден — еднакво

се раждат и умират неразделно.

Прозорецът мъжди… И в тъмно

навън шуми и дъжд… А в мене — тихо.

Глухо…

Дали на себе си — излишен,

или на всички станах безразличен?

Като змия отровна, във душата

се плъзна лоша мисъл…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.